Baserad på verkliga händelser
Sarah!
Sarah...
Sarah!
- Sarah! Var är brödrosten? - Va?
- Brödrosten. Jag hittar den inte. - Kolla i kartongen märkt "brödrost".
Japp.
Du anlitade nog dyslektiska flyttgubbar.
- Fånga. - Alltid.
Är du redo? Vi får inte vara sena vår första dag.
- Mamma... - Vad?
Snyggt uppmärksammat.
Det är som staden som tiden glömde.
Det är inget fel med en småstad. Folk känner varann och hjälper varann.
Bedårande. Finns det nån särskilt plats där man slår sin häst?
Ja, det gör man mellan saloonen och affären med cowboyhattar.
Mamma. Gör det nåt om vi inte går in tillsammans?
Självklart. Jag fattar.
Tack.
Vicerektor Porter, om jag får be. I alla fall mellan 08.00 och 15.00.
Grymt och ovanligt, mamma.
- Jag älskar dig, Sare-Bear. - Jag älskar dig också.
Rätta prov och så vidare, men det är bara varannan vecka.
Välkommen till rektorns kontor. Det här är ovärderliga Denise.
- Trevligt att träffas. - Välkommen till Mattawa High.
Ett litet tips: Märk din yoghurt i personalens kylskåp-
- annars äter Denise upp den och hävdar att hon trodde det var dessert.
Hur som helst, det här är ditt rum.
- Vad fint! - Vi är glada att ha dig här.
- Lite lägre tempo än vad du är van vid. - Det låter trevligt.
Du får göra dig hemmastadd. Har du frågor finns jag i... det stora rummet.
Tack, Andre.
Bra att veta. Vi undrade just om du var cool eller inte.
- Min mamma är... - Från Chicago?
- Ja, hur visste du det? - Det här är en småstad. Vi vet sånt.
- Ni verkar ha ett bra lag. - Obesegrade.
- Schyst. - Det vet väl du.
Strunta i Maddie, hon har problem med tillit. Första dagen är alltid jobbig.
Om du har frågar är det bara att fråga. Vi ses.
- Vi ses imorgon, Jerry. - Trevlig kväll.
- Nå, hur var det? - Allt jag har drömt om och mer.
- Jag noterar sarkasm. - Korrekt noterat.
- Grön eller röd paprika? - Röd.
Du hämtar chokladmjölken så ses vi vid kassan.
- Kan du hämta tomatpuré? - Visst.
- Den försökte smita. - Tack.
- Var det där din dotter? - Ja, det är Sarah.
Jag såg henne träna skott i dag. Ruth Simmons, tränare för dambasketlaget.
Claire Porter, nya vicerektorn.
- Det gör ju dig till min nya chef. - Du verkar göra ett utmärkt jobb.
Tack. Din dotter såg duktig ut.
Hon är bra. Hon spelade i laget hemma och blev vald till Bästa spelare.
Bra att veta. Jag behöver en stark spelare nu när mästerskapen närmar sig.
Jag vet inte om hon är redo. Det är lite jobbigt för henne med flytten...
Det är åldern. Min dotter var likadan.
Jag är expert på tonårstjejer. Jag har ju tio stycken.
Hur gör du? Jag har bara en, och jag klarar knappt av det.
- Bara bra mammor ställer såna frågor. - Tack, det var snällt sagt.
Kan jag... Jag vill inte gå över nån gräns.
Att gå med i laget kan vara precis vad hon behöver.
När min dotter Kat gick med levde hon verkligen upp. Hon är lagkapten i år.
Hon skulle platsa i ett topplag. Talangscouter kommer ofta och tittar.
Flera av mina tjejer går på riktiga toppskolor nu.
- Be henne komma förbi, om hon vill. - Det ska jag göra. Tack.
- Välkommen till stan. - Vi ses på skolan!
Det här är inte bra.
Gode gud.
Gillade du det där? Vad elak du är.
Den här låter bra."Magisk bordsduk".
- Det är samma duk som vi har! - Vad gör han?
- Skämtar du? En kanin? - Snälla, gör inte kaninen illa.
- Han har ingen koll på läget. - Det där är på riktigt.
Han tänker göra det.
- Vad häftigt! - Det är ett trick.
- Det är definitivt ett trick. - Det var på riktigt.
Jag köper det inte.
Jag sa ju att jag pratade med tränaren idag.
Hon sa att hon såg dig träna skott idag, och att du var väldigt bra.
Gjorde hon?
Hon sa att de behöver en shooting guard och att du kan titta förbi i morgon.
Jag vet inte. Säsongen är ändå snart slut.
Än sen? Du älskar ju att spela. Det skulle vara nyttigt för dig.
Skaffa lite nya vänner och lära laget några nya trick.
Det är ett skitbra lag.
Gör ett försök. Vad är det värsta som kan hända?
Det är inte rätt att låta min gudabenådade talang gå till spillo.
Det vore själviskt att neka världen dina färdigheter.
- Men jag har en ännu större talang. - Jaså? Vad gör...
- Nej, nej, nej! - Jag klarar det.
- Det var ett trick. - Jag är född till det här.
Abrakadabra!
Snacka med varandra. - Snyggt skott, Kat. Ni måste prata med varandra.
- Inga ursäkter. Gör ert bästa eller... - STANNA HEMMA!
Dina T sitter på bänken och vi behöver all offensiv hjälp vi kan få.
Jag vill presentera Sarah Porter. Hon är nyinflyttad och är med oss idag.
Nu får ni visa henne vad vi går för.
Sarah kan täcka Kat. Nu kör vi från början, tjejer!
Visa vad du kan, storstadstjejen.
Kom igen, Kat. Möt henne. Låt henne inte jaga dig.
Bra jobbat, Sarah! Snyggt.
Man måste kunna ta en smäll. Upp igen.
Gick det bra?
Visst.
Vad säger ni? Har Sarah vad som krävs för att bli en Viper?
- JA! - Det verkar vara enhälligt. Vad sägs?
- Vill du vara med i laget? - Nu, på en gång?
- Absolut! - Bra, för vi accepterar inte ett nej.
Grattis. Du är nu del av något väldigt speciellt.
Varenda en av tjejerna står bakom dig, och de förväntar sig samma av dig.
I år ska vi ta oss till riksfinal.
- Två, tre... - VIPERS!
- Förlåt för armbågen. Det är min stil. - Spara det till motståndarlaget.
Vi ska alla gå hem till Maddie ikväll. Hennes pappa jobbar natt. Kom dit.
- Schyst. Jag kommer. - Storstadstjejen kommer!
- Mamma, vad gör du här? - Jag kunde inte hålla mig. Nå?
- Jag kom med i laget. - Ja! Jag visste det. Jag är så stolt.
Vi ska fira. Ikväll ser vi "Prinsens brud" och äter choklad-och mintglass.
Det låter suveränt, men jag är inbjuden till en laggrej.
- Ikväll? - Ja, alla är på väg dit nu.
Jaha, okej. Vad roligt!
- Vi kan ha tjejkväll en annan gång. - Absolut.
- Är det en fest ni ska ha? - Jag vet inte. Typ.
- Är det nån vuxen där? - Nej, det är nog bara laget.
Det är jag inte så förtjust i. Och pojkar?
Vad är det med dem? Kom igen, det är bara laget.
- Kommer det att finnas alkohol? - Jag dricker inte.
- Sarah, vi kan skjutsa dig om du vill. - Schyst.
- Jag kan köra dig. - Det är det värsta alternativet.
- Jag vill att du är hemma klockan elva. - Du är en sån helikoptermorsa.
- Du svävar alltid ovanför mig. - Det gör jag väl inte!
Mamma, jag klarar mig. Jag lovar. Jag älskar dig.
- Det här är Sarah. - Hej, det är mamma.
Du har inte svarat på mina sms, och jag ville bara kolla att allt var okej.
Du har säkert jätteroligt.
Jag går och lägger mig nu, så sms:a när du kommer hem.
Hoppas inte på för mycket. Det finns inte ett uns glass kvar här hemma.
Jag älskar dig. Hej då.
Upp och hoppa, festprissan.
Har du glömt hur man skickar sms?
God morgon, Denise. Det är Claire Porter. Jag är på väg in till jobbet.
Jag undrar om du kan kolla vilka lektioner Sarah har på förmiddagen.
Biologi, rum 205? Toppen. Tack!
Vi ses snart. Hej då.
- Hallå där, kan ni vänte lite? - Hej, vicerektor Porter.
- Jag är Kat - lagkaptenen. - Hej, trevligt att träffas.
- Har ni sett Sarah nu på förmiddagen? - Nej.
Hon kom inte hem igår kväll, så jag antog att hon sov över hos...
- Vem hade festen? Sov inte Sarah över? - Nej.
- Gick hon därifrån? Vilken tid? - Jag minns inte riktigt. - Kat?
Det var efter att vi gjorde collaget, men jag är inte säker på tiden.
- Verkade hon upprörd eller nåt? - Nej, inte alls.
- Hon skolkar nog bara. - Sarah gör inte det...
Vi måste gå till träningen nu, men det var trevligt att träffas.
Hej, är det här Cindy? Det här är Claire Porter, Sarahs mamma.
Ja, vi mår fint.
Har du hört från Sarah nyligen?
Nej, allt är okej.
Är du snäll och ringer mig så fort hon hör av sig?
Är det Bruce? Hej, det är Sarahs mamma.
Jag tänkte bara att hon kanske hade hört av sig. Kan du sms:a Rheas nummer?
Hej, det här är Claire Porter, Sarahs mamma. Har du hört av henne?
Har hon varit aktiv på nätet? Kan du ringa mig om du hör nåt?
Det spelar ingen roll vad klockan är. Ja, jag har letat överallt.
Det är inte likt henne. Ja, jag har ringt henne. Jag vet inte!
Lauren? Självklart, det var den första jag ringde. Sarah?
Sarah?
Sarah!
Förlåt mig. Förlåt, jag trodde att du var...
Kan jag stå till tjänst?
- Min dotter kom inte hem igår. - Vem kom inte hem?
Min dotter.
Det är ni som precis har flyttat in i Hendersons gamla hus.
- Jag är Claire. Min dotter heter Sarah. - Varsågod och sitt.
Det där är sheriff Mosley och jag är Rick. Kan du berätta vad som har hänt?
Sarah kom med i basketlaget igår, sen gick hon på fest med laget efteråt.
Grattis till din dotter. Min brorsdotter är med i det laget.
- När var det här? - Runt halv fyra.
Hon skulle varit hemma kl. 23, så jag tänkte att hon sov hos en av tjejerna.
Hon var inte i skolan idag och tjejerna sa att de såg henne gå från festen.
Nu tar vi det lugnt. Du har väl försökt ringa henne?
Ja, jag har ringt nonstop. Hon svarar inte.
Senast du såg henne, verkade hon upprörd då?
Hon var så glad att hon kom med i laget.
Hon festade väl för hårt och sover ruset av sig nånstans.
- Nej, sån är inte min Sarah. - Hon är tonåring.
- Jag känner min dotter. - Är du säker?
Jag menar bara, vem vet hur en tonårig tjej funkar. Jag vet det inte.
- Har hon nån pojkvän i... - Chicago. Ja, en ex-pojkvän.
- Jag ringde, men ingen vet nåt. - Och var är hennes far?
Han... Han gick bort för sju månader sen. Cancer.
- Jag beklagar. - Kollade du...
Jag har redan gjort allt ni kommer att fråga. Jag har hört med vännerna.
Jag har åkt runt och letat efter henne, skickat sms och meddelanden.
Jag har kollat sociala medier. Det är inte likt Sarah att bara försvinna.
- Min dotter är försvunnen. Förstår ni? - Okej, okej.
- Vi borde förhöra tjejerna i laget. - Ursäkta?
- De var de sista som såg Sarah. - Vad är det du anklagar dem för?
- Ingen anklagar någon, chefen. - De tjejerna är stadens guldstandard.
Min brorsdotter Maddie kan få stipendium till Michigan State.
Då hoppas jag att det inte påverkar ert omdöme, sheriffen.
Du skriver ner hennes redogörelse, och jag ringer några samtal.
Är du redo? Berätta nu med egna ord.
Vad minns du om Sarah Porter? Vad hände igår kväll?
Jag bjöd med henne hem till Maddie. Vi var glada att ha med henne i laget.
- Du får inte vara här inne. - Jag tänker inte gå.
Säg inget till Doug.
- När kom Sarah? - Jag tror det var strax före sju.
- Strax före klockan sju. - Vilka var där?
- Det var bara laget. - Inga vuxna?
- Hennes pappa jobbade. - Hade ni fest?
- Fest? Knappast, farbror Doug. - Vi åt kinamat och lärde känna Sarah.
- Hur verkade Sarah när hon kom? - Hon hade med sig en stor flaska vodka.
- Hon drack shot efter shot. - Hon satt bara i hörnet och drack.
- Hon var... - Stupfull.
- Du vet att vi inte dricker. - Vi tyckte att det kändes konstigt.
- Vad hände sen? - Hon var skitjobbig och drack.
- Hon hatade den här stan. - Hon tyckte Chicago var mycket bättre.
- Hon kallade oss bonnläppar. - Hon fick mig att känna mig obekväm.
- Vad gjorde hon sen? - Kat sa åt henne att ta lite luft.
- Du vet den stora fåtöljen på verandan? - Hon gick väl ut för att lugna ner sig.
- Vi stannade inne och pratade taktik. - Vi lät henne bara hållas.
När Kat skulle titta till henne var hon borta.
- Vi antog att hon hade gått hem. - Och ingen såg henne gå?
- Vi trodde alla att hon gått hem. - Vad var klockan då?
- Jag tror hon var runt 22.45. - Kl. 22.45, tror jag.
- 22.45. - Klockan var 22.45.
- Är du säker? - Helt säker.
- Jag känner mig ansvarig. - Varför?
Jag är ju lagkapten. Jag...
Jag önskar att jag hade gjort mer.
Du skötte dig jättebra. Oroa dig inte.
Sheriffen? Det är nåt som inte stämmer här.
Det som tjejerna sa om Sarah stämmer inte. Det är...
Vänta lite här. Lät du henne titta på förhören? För helsike, Rick!
- Ledsen, Doug, men jag... - Då har du sett allt.
Jag har sett det miljontals gånger. Tonårstjejer som blir upprörda.
- Hon rymmer hemifrån några dagar. - Det stämmer inte...
Vad är det här för skit, Doug?
- Hennes dotter kom inte hem. - Vad har det med Maddie att göra?
- Inget, verkar det som. - Vilken fräckhet att anklaga ungarna.
- Vem fan tror du att du är? - Lugn nu. Tagga ner lite nu.
- Du känner inte ens oss. - Ta det lugnt!
Skämtar du med mig, Reggie? Ta ett kliv tillbaka.
Hennes dotter är försvunnen. Du skulle ha gjort samma för Maddie.
Framför flickorna, dessutom.
Du borde vara ett bättre föredöme.
- Är alla okej? Tjejer? - Ja.
Kan de gå hem nu, Doug? - Gå hem nu, vi har träning i morgon.
Vi pratar om det här imorgon. - Du väntar på mig i bilen.
Gå hem nu, Reggie.
Claire, hör på mig nu.
Om flickorna hade nåt med det här att göra, så skulle jag känna till det.
Det garanterar jag. Du måste tänka positivt. De kommer att hitta Sarah.
Du borde åka hem ifall hon dyker upp. Åk hem och vila nu.
Vet du vad? Om du behöver något så vet du var jag finns.
- Okej? Jag menar det. - Tack.
Hallå? Hallå?
Är det du, Sarah? Snälla, prata med mig.
Vem är det här? Vem är det här?!
Hallå?
Tack, Margie.
Tack för att vi kunde ses här. Jag ville inte träffa sheriffen.
Jag fattar.
Jag kollade din telefonlista. Den som ringde använde kontanttelefon.
Det kan ha varit vem som helst. Du har gjort många människor upprörda.
Är de upprörda? Det är min dotter som är försvunnen.
Folk häromkring är väldigt beskyddande gentemot tjejerna.
- Det är ett dambasketlag. - Det är mer än så.
Laget är deras enda chans härifrån. Ger du dig på dem, ger du dig på hela stan.
Jag försöker inte ge mig på nån.
- De berättar inte hela sanningen. - Vittnesmålen stämmer överens.
När kommer två personer ihåg en händelse på precis samma sätt?
- Kanske för att det var vad som hände. - Eller så är det inövat.
Mrs Porter, jag...
Igår visste inte nån vilken tid Sarah gick. Idag hade de exakt klockslag.
Jag måste visa dig en sak.
Det här är Sarah som stjäl en stor flaska vodka i Reg's spritbutik.
Klockan 16.53.
Man ser inte hennes ansikte.
Hon har på sig samma kläder som du beskrev.
Hon dricker inte, och hon stjäl definitivt inte.
Jag tror att sheriffen kan ha rätt.
Hon kanske bara är utåtagerande. Hon verkar vara en bra tjej.
Hon tar säkert sitt förnuft till fånga och kommer hem. Det händer ofta.
Det är inte om Sarah, men jag måste tillbaka till stationen.
Gå hem nu.
Jag ringer om jag hör något. Jag lovar.
Kan du ta en sån? Jag har inte sett min dotter på ett tag. Numret står där.
Hej! Har du sett henne?
Inte? Kan du ta det här. Ring mig om du ser nåt, numret står där. Tack.
Hej, har du sett henne nånstans? Inte?
Ser du henne kan du väl säga det? Sprid till dina vänner. Mitt nummer står där.
Vi genomför en skallgångskedja. Tiden är av vikt, så vi behöver frivilliga.
Så många som är möjligt att få ihop. Baslägret blir kommunhuset.
Vi har även en telefonlinje man kan ringa med information om Sarah Porter.
Sarahs mamma Claire vill säga ett par ord nu.
Om du är någon som är inblandad...
i min dotters försvinnande, eller om du har information-
- så ber jag dig att göra det rätta. Jag vill bara ha tillbaka min dotter.
Sarah...
om du ser det här...
Jag saknar dig så mycket, hjärtat.
Var du än befinner dig hoppas jag att du är trygg och varm.
Och jag tänker aldrig sluta leta efter dig.
Det gör jag inte.
Det gör jag bara inte. Jag...
- Tack ska ni ha. Inga frågor. - Mrs Porter!
- Claire! Jag beklagar verkligen. - Tack.
- Vad kan vi göra? - Kom ni allihop?
- Självklart! - Sarah är ju en av oss. Vi vill hjälpa.
- Tack. - Hör upp, allihop.
Tack för at ni kom. Sarah är försvunnen sen i torsdags.
Vi ska söka igenom så stort område som möjligt, uppdelade i tre grupper.
Varje grupp har var sitt område som är utmärkt på kartorna.
Varje gruppledare får en walkie-talkie.
Nu ska vi hålla våra ögon, öron och resten av våra sinnen öppna.
Nu hittar vi Sarah.
Var försiktig! Du får inte ramla. Det är väldigt halt.
- Dina händer är ju iskalla! - Jag glömde mina handskar.
- Här... Ta mina. - Nej, tack.
- Säkert? - Ja, jag klarar mig. Du behöver dem.
Jag hoppas att vi inte hittar henne.
- Vad menar du? - Då finns det en chans att hon lever.
Hej. Orkar du med det här?
Se på mig.
- Precis som på planen. Tappa fokus... - Då tappar du matchen.
Precis.
- Mamma. - Ja?
Stanna här.
- Sarah! - Tränaren!
- Sarah... - Snälla, hjälp mig!
- Är du okej? - Mitt ben gör jätteont.
- Minns du hur du hamnade här? - Jag ramlade...
Jag ramlade, och när jag vaknade visste jag inte var jag var.
- Snälla, hjälp mig. - Stanna här så hämtar jag hjälp.
- Snälla, ta med mig härifrån. - Jag kan inte flytta dig.
- Jag är så rädd. Snälla, hjälp mig. - Jag går och hämtar hjälp. Jag lovar.
Sarah, jag är snart tillbaka. Stanna här.
Vad gör du?
Snälla, stäng inte!
Mamma?
Du sa att hon var död.
- Hon kommer inte att klara sig. - Vi måste ringa nån.
Nej, vi ska inte ringa nån.
Vet du vad som händer om hon kommer ut därifrån?
Du hamnar i fängelse under en väldigt lång tid.
- Ditt liv blir förstört. - Hon lever. Vi måste...
Du har redan ljugit för polisen.
Är du beredd att slänga bort hela ditt liv för den där tjejen?
Alla dina lagkamraters liv? För den där tjejen?
Grupp 2, har ni hittat nåt?
Grupp 2, har ni hittat något?
- Nej, inget i det här området. - Vi ger upp för idag. Klart slut.
Men...
Min lilla flicka.
Jag tänker inte låta något hända dig.
Jag lovar.
Nu går vi.
Vart går ni?
Nej, snälla...
Hjälp mig...
- Ingen Kat idag? - Nej.
Gårdagen var tuff för henne. Hon var väldigt ledsen.
Vi letar några kilometer längre söderut idag, vid sluttningen.
Det är tät skog där och helikoptern kan ha missat något.
Tycker du inte att vi ska hålla oss längs floden?
Om Sarah kom fram till floden, så har hon väl gått längs med den.
Bra poäng. Okej, vi fortsätter längs floden.
Hör upp, ändrade planer! Vi söker längs floden.
Jag har hittat nåt här borta!
- Vad är det? - Lugn. Just nu är det bara en kanot.
Det är Sarahs mobil.
Alla kommer ner hit och söker längs flodbanken.
Visst, Rick.
Ring dykarna, vi måste söka av varenda centimeter.
Baslägret, kom. Vi har hittat en övergiven kanot.
Claire... Det är bara en försiktighetsåtgärd.
- Nej! Nej! - Claire...
Gör det nu.
Hej, älskling.
Minns du vaggvisan som du brukade sjunga när jag var sjuk?
Den har jag sjungit för dig ända sen du var en liten bebis.
"Ballyeamon".
- Kan du sjunga den för mig nu? - Självklart.
Vipers nyförvärv begår självmord efter trakasserier
- Claire? - Tränaren.
Hur mår du?
Jag har spelat upp det här för mitt inre, om och om igen.
Det är en sak jag inte alls förstår.
- Vad gjorde Sarah långt ute i skogen? - Ingen aning.
Jag tänker fråga dig en sak, och jag vill att du är helt ärlig.
Självklart.
- Var fick du tag på den? - Hon tog livet av sig p.g.a. ditt lag.
- Det var väldigt länge sen. - Du var tränare då.
Och minnena hemsöker mig varenda dag.
Men jag tog itu med problemet och alla tjejer blev avstängda.
Tänk om nåt liknande hände Sarah. Tänk om hon blev ledsen och bara stack.
Nej. Inte en chans.
Det skulle jag känna dig. De litar på mig och berättar allt.
Hur kan du vara säker?
Det förekommer ingen nollning i mitt lag.
Eller nåt annat lag, heller. Nollning är strikt förbjudet.
Om jag visste nåt skulle jag berätta det för dig.
Jag är inte säker på att jag tror på dig.
Jag var i armén förut. Jag tjänstgjorde i Irak som enda kvinna i min grupp.
Första kvällen där testade de mig.
Jag testades på sätt som du inte ens kan föreställa dig.
Mina kamrater behövde veta om det gick att knäcka mig, men de lyckades inte.
Jag fick jobba för deras tillit.
Det tog mig flera år att förstå-
- men vad de gjorde var faktiskt en gåva.
Det gjorde mig stark, det gjorde mig till en överlevare.
Det är en hård värld därute, och jag försöker bara förbereda tjejerna.
Men de är inga soldater.
- De är 17-årigar som spelar skolbasket. - Jag ser ingen skillnad.
Claire, jag är mor.
Och jag kan bara tänka mig vad du går igenom just nu.
Du ska bara veta att din Sare-Bear älskade dig så mycket.
Hur visste du att jag kallade henne det?
Som sagt, tjejerna berättar allt för mig.
Gå hem, Claire. Sluta slåss mot väderkvarnar och gå hem.
Och Claire...
Lämna mina flickor i fred.
Ursäkta?
- Vad är det? - Du är väl Claire Porter?
Ja.
Min son Patrick går i den här skolan.
Jag hörde om din dotter. Jag beklagar verkligen sorgen.
Tack.
Jag hoppas att jag inte är ofin nu, men jag äger begravningsbyrån i stan.
- Begravningsbyrån? - När du är redo finns vi här för dig.
Vad menar du?
- Ursäkta, det var inte meningen... - Att vad då?
Du menade inte att vad? Hur understår du dig?
Det finns ingen kropp, så det finns inget du kan begrava.
Begriper du det? Det finns ingen kropp...
eftersom min dotter inte är död.
Sarah lever. Vad är det för fel på er här?
Claire, jag...
Det är nog bäst om du tar ledigt ett tag.
- Va? - Med lön, förstås.
Jag kan inte sitta hemma hela dagarna, då blir jag tokig.
- Hur länge? - Bara så att du hinner återhämta dig...
Återhämta dig från det här.
Det här återhämtar man sig inte ifrån.
- Jag menade inte så... - Vet du vad?
Jag tänker göra det här lätt för dig.
Jag säger upp mig.
Hjälp! Hjälp!
Hjälp!
Sarah?
Drick, drick, drick!
Era lögnaktiga subbor.
Jag vet att det var du som skickade videon. Berätta vad som hände.
Berätta. Berätta. Berätta!
- Berätta! - Okej. Vi bjöd ut henne den kvällen.
Vi tänkte ha invigning, men hon anade inget. Vi tvingade henne att dricka...
Sen satte vi ögonbindel på henne och körde ut henne i skogen.
Du vet ju vart vi förde henne. Tillitsklippan.
Det var mamma som hittade på namnet. Det är dit alla tjejer förs.
Alla var helt inne i det, även jag.
Sen börjar den riktiga riten.
Vad? Vad gjorde ni? Vad gjorde ni...
De bad henne att lita på sin syster och luta sig bakåt... ut i ingenstans.
Och hon bad mig om och om igen att dra in henne.
Jag tänkte göra det, men...
- Nej... - Det var inte meningen.
- Hon bara ramlade. Jag... - Nej, nej, nej, nej!
Det var en olyckshändelse, jag lovar. Det var inte meningen.
Det var en olyckshändelse. Förlåt.
Åh, gode gud! Gode gud!
Det är en annan sak också.
Dagen när vi alla var ute och letade efter henne...
Mamma och jag hittade henne i ett skjul.
Vad är det du säger?
Mamma sa att hon inte skulle klara sig.
- Var ligger det här skjulet? - Längs med floden, jag vet inte...
- Är Sarah... Är hon... - Jag vet inte. Förlåt.
- Förlåt, förlåt. - Jag bryr mig inte!
- Vad berättade du? - Inget.
- Vad sa du till henne, Kat? - Inget.
Vad sa du?
Förlåt, jag klarade inte av det längre.
Är du beredd att kasta bort allting? Allt?
För vem? Nån tjej som du inte ens känner? Hur tänkte du?!
Jag skyddade ju dig. Jag har gjort allt!
- Kat? Kat... - Rör mig inte!
- Var är Rick? - Mrs Porter, jag sa ju till er att...
Titta på det här.
- Var är du, älskling? - Vi börjar där hon inte är.
Sökgrupp 1 gick här, grupp 2 här och grupp 3 här.
- Vilken grupp var tränaren i? - 2.
- Då letar vi där. - Kanoten hittades vid Burk's Falls.
Nej, hon placerade den där. Jag vet var Sarah är.
Det är fortfarande en nål i en höstack.
Kat sa att Sarah var i nåt slags skjul, eller stuga.
- De är inte utmärkta på kartan. - Hon sa ett skjul, Rick!
Vänta lite nu. Vi har ju Chuck Eagans gamla jaktstuga.
- Men den måste vara helt förstörd nu. - Två timmars vandring från klippan.
Det är för långt.
Kom.
- Ollie flyger oss dit på 25 minuter. - Okej.
- Du är verkligen en räddare i nöden. - Inga problem, Rick.
Q-33, ni har tillstånd att lyfta.
- Hur nära är vi? - Vi är nästan framme.
Håll ut, älskling. Jag är på väg.
Kom igen, var är du?
Där! Där är skjulet!
- Hur nära fältet kan du landa, Ollie? - Tio meter från trädgränsen.
Håll ut, älskling.
Sarah?
Sarah? Du lever!
- Okej, jag ska ta dig härifrån nu. - Flytta på dig.
Flytta på dig.
- Vad gör du? - Jag vill att du flyttar på dig.
Ruth, du behöver inte göra så här.
- Jo, det gör jag. - Nej.
- Sänk vapnet! - Ruth...
- Claire. Claire. - Hör på mig.
- Flytta på dig. - Jag rör mig inte ur fläcken.
- Sänk vapnet! - Nej. - Flytta på dig!
Jag måste avsluta det jag påbörjade. Flytta på dig. Nu!
- Det tänker jag inte. - Ruth, lägg ner det.
Nej! Jag vill att du flyttar på dig. Snälla?
Då måste du skjuta mig.
- Flytta på dig. - Abrakadabra.
- Flytta på dig! - Okej.
Okej.
Herregud! Sarah?
Så ja, så ja.
Kom du hit med helikopter?
Jag är ju en helikopter-morsa.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.shareuniversity.org
Översättning: Karin Hagman www.ordiovision.com